TAJNA NJIHOVIH OČIJU
21. lipnja 1974...
... bio je posljednji dan kada je Morales doručkovao s Lilianom Colotto.
I ostatak svojeg života...
... sjećat će se svake pojedinosti tog jutra.
Planirali su svoj prvi odmor, uz malo čaja s limunom...
... zbog prehlade, koji je on pio zašećeren.
Uvijek će se sjećati tog pravog džema koji više nikad neće kušati.
Sićušnih cvjetića na njezinoj haljini...
... ali najviše... njezina osmjeha.
Tog osmijeha, tek probuđenog...
... pomiješanog sa zrakom Sunca na njenu obrazu...
... i tih..
"Bojim se"
Sigurno su se otvorila vrata raja, jer je anđel...
Esposito...
Zdravo, curo.
I, kako ste ono?
Kako ste vi, doktore?
Kako ide, šefe? Je li doktorica unutra?
Samo naprijed, unutra je.
Hvala svetom Ocu, lijepo te je vidjeti kako tu sjediš.
Ha, ha, kakav kurvin sin.
Manje nogu nego na slici s putovnice.
Sigurno su se otvorila vrata raja...
Vaša visosti...
Kakvo iznenađenje!
Kako si?
Ništa. Samo sam svratio na kratak razgovor. Jesi li u poslu?
Ne, samo sam pregledavala govor, ali znam ga napamet. Kafe?
Pitala sam, jer si možda u svom svećeničkom
životu odlučio povesti brigu o sebi.
Mariano. - Da, doktorice?
Pođi do kafeterije i donesi nam dvije kave...
Ali, moram dovršiti dokumente...
Kakve dokumente? Dozvoli da ti predstavim gosp.
Benjamina Esposita, iz palače, odnedavno u mirovini...
... i starog prijatelja.
Mariano, novi momak za proljeće/ljeto.
Neloš.
Uzmi ovo, dovedi neku malu zvjerku, a i Titu.
Više mlijeka od kave za mene, molim.
Tako je, imaš taj mali problemčić...
... star si.
Više mlijeka nego kave za ovog gospodina koji ima staračkih problema.
Čekaj... želio si da kažem nešto važno?
Ne, pa... mislim da nisam.
Ostavi otvoreno, mali. Dođi, sjedni.
Onda, što znaš o pisanju knjiga?
Što? Cijeli život pišem. Mogu ti pokazati sva djela.
Ah, djela.
I, koliko će stranica imati tvoje novo djelo? Ima li naslov?
Malo pomoći bi izvrsno došlo.
Što očekuješ od mene? Da se ponašam poput nekog umirovljenika?
Pitajući trebam li pomoć, kavu?
Želim pisati. Što je u tome loše?
I želim pisati o slučaju Morales.
Ne znam zašto.
Mislio sam o tome. Nikad o tome nismo razgovarali... Zašto nismo?
S tvojim rukopisom, ovo će biti prava zbrka.
Ah, čekaj... Vidi.
Kako bilo, nećemo imati problema. Obzirom na tempo kojim radim...
... nisam dospio završiti ni peti redi.
Na kraju ću sav novac potrošiti na papir.
Dođi, dođi ovamo, pomogni mi.
Ne mogu vjerovati.
Zbilja je tešla.
Ne mogu vjerovati, stari Olivetti.
Bila je pohranjena uz slučaj čupavog kepeca.
"A" je popravljeno?
Ha, baš smiješno, s "a" svatko može pisati.
Uzmi je, vas dvoje dinosaurusa ćete se dobro razumjeti.
Mislim da sada više neću imati isprika, morat ću pisati.
Ali gdje mogu započeti?
Započni tamo gdje se prisjećaš što je bilo najbolje prije 20 godina, što ono?
O čemu najviše razmišljaš?
Momci, dozvolite da vam predstavim novu šeficu...
... upravo pristiglu s Harvarda...
... gđicu Irene Menendez Hasting, novu...
Hasting, kaže se Hasting, to je škotsko ime.
Oprostite...
Hasting, novu tajnicu suca...
Prvi pomoćnik, Benjamin Esposito.
Zapravo sam išla na Cornell, ne na Harvard.
Zadovoljstvo mi je, Pablo Sandoval, službenik, ali viši, vama na usluzi.
Che, što je? Jesi li tu?
Da.
Ne, zapravo mogu smisliti mnogo početaka, ali nisam siguran...
... da su povezani s pričom.
Tada počni od početka i nemoj se s time zajebavati.
Banka krvi, halo? - Gosp. Esposito...
... zvali su iz 25-og, imaju slučaj.
Tajništvo 18-og, oni su u smjeni.
Ali kažu da se radi o silovanju i ubojstvu.- Tajništvo 18-og.
Dobro jutro. - Dobro jutro.
Gospođice tajnice. Je li umro kakav svetac?
Zašto? - Pa, zato jer anđeli nose crninu.
Ah, ne, to je trik koji mi anđeli koristimo da izgledamo 3 kile mršavije.
Donesite mi slučaj Chavez. Moramo početi s njime.
Naravno.
Baš si suptilan klinac.
Zašto?
Zašto? Ženska uđe, a ti već imaš rečenicu za nju?
Stvar je u tome... Možda sličim na žabu, ali sam zapravo lijepi princ.
Gosp. Esposito. - Što?
Kažu da je dr. Romano rekao da je taj slučaj za nas.
Dr. Romano? Reci mu da je general Esposito rekao kako će mu isprašiti tur.
Dobro. - Kamo ideš, šupčino?
Tri sata mislim što ću joj reći kad se pojavi, a onda zanijemim.
Forma je lakša, Benja. Ja nisam zaljubljen.
Ni ja, glupane. Hajde.
Ono što kažem jest da uzmeš te dosjee i staviš ih tamo.
Nije previše složeno.
Che, Romano, što ste rekli 25-om? To je vaše.
Dogovorili smo se da jedan ide nama, a jedan vama, zar ne?
Pljačka, ne ubojica, varalica. Jedan i jedan, ako je isto.
Što mogu učiniti? Zamoliti dr. Fortunu Lacalle?
Ja tražim rješenje, a ne probleme.
Oprosti, dragi moj. Zašto probleme?
Ne, doktore, mislio sam da bi bilo djetinjasto gnjaviti vas time.
To je nešto što možemo samo riješiti.
Po dogovoru, slučaj je vaš, pa požurite s time...
... ili ćete umjesto prizorišta pronaći sprovod.
Kako si, Baez? - Evo me, a ti...
... kao da si se umorio od puste sreće.
Mogu ti vidjeti zadovoljstvo na licu...
... kao u psa s dva repa. - Ako postoji išta što volim...
... to je kad me onaj šupčina doktor pošalje da gledam mrtvu ženu.
Pazi, postoje tisuće šupčina. Voli jednostavne šupčine, nje gnjave.
On zna da je šupčina i više nikog ne zajebava.
Kako ste, inspektore? - Ha, baš smo pričali o vama.
A mi imamo šupčinu koji misli da je genij.
Svaki put zajebu, a mi moramo čistiti njihova govna.
Baš tako, ja nemam sam jednog, imamo dvoje: suca i kolegu iz 18-tog.
Ne znam je li glupan, kurvin sin... ili mudra kombinacija oboje.
Ovo je bio njegov slučaj, zato te molim,
ako možeš, pričaj sa sucem, objasni mu...
Liliana Colotto, 23 godine, učiteljica.
Udala se početkom godine za Ricarda Moralesa iz Nacionalne banke.
Starica kaže da nije nikoga vidjela. Dvoje radnika se danima ne pojavljuje.
Provjereno? - Kaže da ih nije vidjela.
Poći ću posjetiti muža na poslu. Vidimo se.- Ne, idem s tobom.
Ricardo Morales? - Da, ja sam.
Inspektor Baez, savezna policija.
Ima li još tkogod ključ od vaše kuće?
Jeste li nedavno uokolo vidjeli nekakve neznance?
Susjeda nam kaže da svakog dana svraćate kući oko podne.
Nije li to predug put?
Oprostite, nisam razumio.
Imali smo običaj gledati skupa Three Stooges. Toliko su je zabavljali.
Pa, morat ćete s nama do mrtvačnice. Pokušat ćemo sve ubrzati.
Che, što je sa slovom "a"? Molim te odnesi to odavde.
Ali, gdje ću je staviti? - Ne znam, ali ne mogu je ni vidjeti.
Hej, Benja, reci, je li ovako dobro:
Ovime izjavljujem da ja, sudac kriminalist
dr. Fortuna Lacalle, sebe proglašavam...
... potpuno neubrojivim i nesposobnim za rad.
Ne, ne, ne. To nije način.
Da vidimo.
Ne, ne, treba ovako: na osnovi članaka 141., 142. i 143. Građanskog zakona...
... izjavljujem, velikim slovima, da je Raimundo Fortuna Lacalle luđak...
... neubrojiv, u pravnom smislu, poput slučaja halucinativnog uma.
Stoga je nesposoban suočiti se s činjenicama stvarnog života.
Kako ste, doktorice? Imamo li papire za danas?
Ah, da, doktore, slučaj Nisolosi. To je sve što imamo.
Ne mnogo, doktore. Samo neki navodi svjedoka.
Da, oprostite, još samo jedan spis. - Dobro, hvala vam.
Kako ste, doktore? - Kako ste vi?
Che, Benjamine. Dakle, možete vidjeti dobru volju 18-toga.
Sjećate se ono nekidan, kad ste bili malo ljudi na nas?
Evo, slučaj je riješen. Ona dva radnika su ušli u stan i ubili je.
Već su u pritvoru u 25-om. Kad sudac želi, možete ih privesti.
Čekaj, čekaj, čekaj. Kakvi radnici?
Reći ću vam: Jacinto Caceres, iz Bolivije, 35, i Juan Robles, 34...
... najmanje, a taj je iz Argentine.
Zbilja me zadivljujete, odsad ću vama davati sve teške slučajeve.
Molim vas, doktore. Uvijek kažem: bolje je pomoći nego se svađati.
Exposito, kako si?
Romano ti je rekao da dolazim? - Da, slao sam izvješće sucu.
Sutra ću ti poslati pritvorenike. Oni su, već su priznali.
Otvori, hajde. - Poslat ću ih sucu.
Hajde, pusti me unutra. - To mora odobriti Cicora.
Čuj, glupane, Cicora će dobiti nalog u guzicu.
Hoćeš i ti jedan? Meni je svejedno. Dva po cijeni jednoga.
Onda, što ćemo?
Ti si Caceres?
Ne, ja sam Robles. On je Caceres.
Polako...
Ti, veliki kurvin sin. - Što te muči, bolesniče?
Pronašao si dvije lude, dvije lude. Zar nisi čitao opis prizorišta?
Jebote, što me briga za to? - Tuku ih po tvojoj zapovijedi.
Znaš gdje sada idem? U komoru. Podnijet ću prijavu protiv tebe.
Znaš gdje ću staviti tu prijavu? - Ne, ja ću ti je ugurati u guzicu!
Hajde, samo pokušaj. Sve ove nevolje zbog dva mala crnje.
Zacrnit ću ti ja oči, kurvin sine!
Nikad više nećeš ući u ovu sudnicu. - Prestanite, prestanite.
Ne znaš ti s kime se zajebavaš. Pojma nemaš!
Benjamine, Benjamine. - Polako, polako. Idem u komoru.
Odmah se vraćam. - Mislim da je to u redu.
Odmah se vraćam.
Jesi li vidio Sandovala? - Otišao je.
Kamo? - Mislim da je otišao ulicom Talcahuano.
Molim malo pažnje. Ministar je upravo stigao.
Benjamin Esposito, pozdrav.
Moj Bože, koliko to košta? - Ne moraš ništa platiti.
Što pijem, to i plaćam... znaš to. Osim toga, još je rano. Što, kvragu...
Onda ću ja platiti. Dakle, ja uzimam novac.
Ne, ja uzimam novac, ja ga dajem...
Sve je u redu. Evo, gospodin Esposito će platiti turu.
Ne, ne, ne.
Ne diraj me, nemoj... ne ovdje. Ovdje unutra si moj šef.
Ne sramoti me pred prijateljima. - Neću te opet pokrivati.
Da, pusti me. - Zašto stalno činiš te gluposti?
Da, idemo, idemo. Polako. Sve je u redu.
Odlazimo. Ja odlazim.
Vidimo se.
Zbogom, jakna. - Evo je, evo je... Idemo.
Ti si mu žena, ovo je njegova kuća. - Ne mogu ovo više podnijeti... Ne.
Trebaš mi zahvaliti što ga vraćam u ovaj sat.
Ne znam zašto postaje ovakav.
To je tvoja krivnja. - Moja?
Tko je to? - Benjamin Esposito.
Tko? - Iz ureda suca, sjećate se?
Bila je zgodna, zar ne? - Jako.
Jako mi je žao zbog onih ljudi.
Da, dosad bi već trebali biti na slobodi.
Trebali smo ih forenzički provjeriti zbog onoga što sam vam rekao.
Ne, ne, nastavite razgledati. Kako biste je bolje upoznali.
Ovdje imate još toga. Ja cijelo vrijeme razgledam njezine fotografije.
Znam, ne sučeljavam se s istinom, ali pomaže mi u nastavku življenja.
Dok ne uhvatimo tog tipa.
Ovo je kad je postala učiteljica. Kad je došla iz Chivilcoya.
Da ovdje živi, u kući svoje tete, da radi u školi.
Tamo sam je upoznao, došla je platiti porez u Nacionalnu banku.
Još ne mogu vjerovati da sam se usudio obratiti takvoj ljepotici.
Recite mi nešto. Kad tog tipa uhvate, koliko će zatvora dobiti?
Za ubojstvo sa silovanjem dobiva se doživotna.
Što još možemo? Ne možemo ga ubiti u Argentini.
Ne slažem se sa smrtnom kaznom.
Ne, ni ja... Mislio sam, možda će to za vas biti odmazda.
Odmazda? Kako? Hoće li ga silovati i ubiti kao i nju?
Ne, dat će mu injekciju i samo će zaspati.
To nije fer. Možete li zamisliti koliko bih ja želio takvu injekciju?
Ove su iz vremena kad joj je bilo 17 ili 18.
Dan na selu, u Chivilcoyu. Poznajete li Civilcoy?
Ne. - Ja poznajem. Išao sam tamo, upoznati njezine roditelje.
Ne, želim da on živi još mnogo godina.
Tako da može živjeti puno godina prepun ništavila.
Što je?
Mm... ništa.
Nije imala braće, točno? - Ne, zašto?
Znate li tko je ovaj tip? Na nekoliko je slika, promatra je.
Pokazao sam joj ovaj sustav jer kasnije u životu, zaboravljamo imena.
Evo... Gomez. Isidoro Gomez.
Dakle? - Oduvijek sam mislila da je ta stvar sa slikama luda.
Pa, da... Ali, mislim da je to zbog načina na koji je gleda.
Mislim da je to. Vidiš tog tipa kako gleda ovu ženu, diveći se...
Oči, govor...
Govorim sranja, bolje bi mi bilo začepiti.
Ponekad je bolje ne gledati.
Nikad više nismo o tome pričali. - Kad si se vratio iz Jujuya.
1985. - Zašto sada?
Bolje je od cvećarstva. - Zašto?
Zato jer mi je nešto odvlačilo pažnju 20 godina.
Slučajevi, prijatelji, zabave, brak, nekoliko afera...
Odvlačili su mi pažnju.
Sad sam u mirovini, više mi ništa ne odvlači pažnju.
Nekidan, dok sam večerao...
... vidio sam sebe, kako jedem sam.
I nije mi se svidjelo.
Znam da se to tebi ne događa. Ne tražim da me razumiješ.
Vjeruj mi, pokušavam...
... pronaći razloge, trenutke. Sve, sve me vodi do Moralesa.
Kao da će mi u životu...
Javi se, javi se.- U redu je. To je Alfonso. Nazvat ću ga.
U redu je, javi se.
- Halo. - Halo, je li to kuća Isidora Gomesa?
Da. - Je li on kod kuće?
Ne, ne, ne živi više ovdje. - Ne?
Ne, odselio je. U Buenos Aires.
Ah, u Buenos Aires. - Tko je to?
Zovem u ime odvjetnika Mendeza. Poslovno.
Je li odavno odselio u Buenos Aires?
Prije možda mjesec... mjesec i po.
Znate li gdje ga mogu pronaći? Imate li njegovu adresu?
Radi se o važnom poslu.
Znam da radi na nekoj zgradi, u građevinarstvu.
Rekao mi je... nešto poput...
Ulica Montevideo, u Lanusu. Nisam baš sigurna.
Ali, kakav je to posao?
Posao koji će mu se svidjeti, jer je za odvjetnika Mendeza i...
Recite mi nešto, je li on bio prijatelj Liliane Colotto?
Ah. Liliana Colotto mu je bila djevojka, iz susjedstva.
Zašto? - Jer Liliana radi za odvetnika Mendeza.
Ona ga je preporučila za posao.
Ah, to je bila ona. Bit će sretan. - Zbilja? Mislite da će je se sjetiti?
O, da. Jako mu se sviđala.
Ali nakon što je otišla u Buenos Aires, mislim da se otad nisu vidjeli.
Halo... Halo.
Ako ga pronađemo, to će biti čudo, velika šupčino.
Jadnik, volio bih vidjeti tebe u sličnoj situaciji.
Ne, velika šupčino. Trebao si mi reći i šutjeti.
Dobro jutro, tražimo Isidora Gomeza.
Što se događa? Mogu li znati tko ste vi?
Mike Hammer, šupčino. Je li došao na posao?
Ne, nije došao. Nemamo ništa s njime.
Molim, samo mi dajte njegovu adresu. - Odmah.
Znamo da je Gomez sinoć imao telefonski poziv.
Platio je za cijeli tjedan.
Ali svejedno je otišao.
Mogu još pogledati, ako želite.
Vidio sam neke slike.
Trebao sam to razotkriti.
Nema šanse, Esposito. Taj slučaj je bio ništa, samo dim.
Ako misliš da ću se sramotiti kod kolega iz Chivilcoya...
... ulaženjem u kuću neke starice u potrazi
za nekim pismima koja je možda pisao...
... i... bla, bla. Molim te, Esposito, ti si lud.
Znate što, doktore, bez toga, nemamo ništa.
Čujte, imali ste dovoljno nevolja s optuživanjem jadnog Romana.
On je sada tko zna gdje, ili možda baš u Chivicoyu.
Zašto ne provjerite, mogao bi vam pomoći.
Istina je da ne znam što činiti.
Morales je svakog dana sve gori. Zna da ga proganjamo.
Imam glupana od suca. Irene... želim je ubiti.
A jedini tip kojem vjerujem je tupi pijanac, šupčina.
Ali imam nešto u svoju korist. Malo, ali ipak nešto.
Danas je 28., što znači da tupi pijanac još nije dobio plaću.
Onu prošlu... je propio.
Zato, kad mu barmen zatraži novac, tip će se suočiti s dilemom.
Ako kaže da nema novca, ide u zatvor, potuče se, mnoštvo problema.
Žena će ga definitivno izbaciti iz kuće, ili...
... će se okrenuti svome šupčini od šefa, to sam ja, i tražiti da on plati.
Tako je. Šef je šupčina, ali ne baš tolika šupčina.
Platit će. Opet.
Ali zauzvrat će tražiti uslugu.
I tupi pijanac neće odbiti, zar ne?
Moram pišati. - Čekaj.
Starica će svakog časa izaći.
Previše detektivskih filmova, Napoleon Solo, Perry Mason... To je tvoj problem.
Che, zbilja moram pišati.
Ah, kurvin sine! Mogao bih te posrati! - Jebeno si me prepao, šupčino.
Ja, tebe? Što činiš ovdje? - Došao sam pomoći.
Trebao si ostati vani, za slučaj da se stara vrati.
Neće se vratiti. - Kako znaš?
U trgovini je. Ostat će tamo neko vrijeme, smiri se.
Jesi li nešto našao? - Pisma.
Ali na njima nema njegove adrese. Nema kuverata.
Ovo je odnedavno. - Pa?
Kako, pa? Novo je. - Smeće, možda je koverta još tamo.
Che, ovdje nema ničega.
Ničega, ničega. - Ničega.
Jesi li pažljivo pogledao? - Želiš sam vidjeti?
Želiš da ja vozim?
Siguran sam da je taj mali pas bio brz i da ćeš umrijeti.
Ne shvaćam zašto nisi ostao vani. Starica ne može znati.
Benjamine, onog časa kad smo ušli, doznat će, prije ili kasnije.
Zato smo odlučili ne ponijeti pisma sobom.
Nisi valjda bio toliko glup da uzmeš pisma, zar ne?
A što ako jesam?
Ah, kurvin sine! Kako što? Kako što?
Ako stara dozna, reći će Gomezu i nikad ga nećemo naći.
Ja to ne gledam tako. - Što ne gledaš. Ništa jebeno ne gledaš.
Vidjet ćeš. Kad počnem to proučavati, vidjet ćeš da ću sve otkriti... nasamo.
Taktičko revolucionarno zapovjedništvo? Krivi broj...
Dakle? Ništa? - Ne znam, možda je do mene.
Kao da je to đubre znalo da ćemo ih čitati.
Samo imena, besmislene stvari, ništa konkretno.
Čuj, smiri se, mama. Ovako sam više poput Manfredinia nego Babastra.
Ljudi iz Chivicoya?
Daj ih meni...
Banka sperme, halo? Ne, samo pružamo...
Esposito, Sandoval... Dr. Fortuna vas želi vidjeti, molim.
Kada vam govorim, možete me čuti, točno?
Da, doktore.
Tada moram pretpostaviti, ako nešto kažem a vi učinite suprotno...
... da to nije zato jer niste čuli, nego vas nije briga za moju zapovijed.
Je li tako, Esposito? - Ne, nije tako, doktore...
A ako me kolega iz Chivicoya nazove vrlo ljutit, jer su moja dva čovjeka...
... upala u kuću jadne starice, to će značiti da on samo sere.
Ne znam odakle vašem kolegi takva zamisao.
Isto to sam mu i ja rekao, Esposito. Ali gledaj, gledaj...
Moj mi kolega kaže da je u gradu Chivicoyu...
... u ulicama Sabeiro i Esquifano grada Chivicoya, bio parkiran crni auto...
Peugeot, s tablicama prijestolnice...
... i moj je kolega je nazvao saveznu policiju radi provjere tablica.
Nikad nećete pogoditi tko je vlasnik... Recite mi, tko?
Neki Es... Espo... Esposi...
Savezna policija mu je dala obavijest o tvojem radu.
Sudac me zove da to raščistim, ali istina je da ne mogu.
Tako ispada da nisam sudac, nego velika šupčina.
Kažem: učinite "a", a vi se bavite sa "z".
Poput ovog usranog stroja.
Doktore, ali... mislim da u ovome ima nešto čudno.
Tako je. Čekajte, čekajte, nemojte ići, sada dolazi najbolji dio.
Kasnije se prema meni možete odnositi kao prema šupku, ali sada me slušajte.
Jer ono što je izazvalo pozornost u gradu...
... nisu dva tipa koji izgledaju kao da su iz prijestolnice, ne.
Ili da je jedan od njih vezivao cipele, ne.
Neobično je to da je jedan od njih ušao u dućan...
... vrlo ljubazno pozdravio ljude, kupio bocu viskija...
... i otišao je popiti na pločniku.
Trebate li opis tog tipa?
Ne obraćaj mi se više, nikad više. - Ali, moramo to zanijekati.
Doktorice. - Mičite mi se s očiju, molim vas.
I ti ćeš biti protiv nas?
Irene, tebi govorim... Irene.
Ne znam što je gore. Glupost koju ste učinili,
ili činjenica da ste mi to učinili iza leđa.
Mislio sam da ti... - Misliš da sam ovdje beskorisna.
Nikad to nisam rekao. - Ne moraš, jasno se vidi.
Ali moraš znati da sam ja šef, a ti zaposlenik.
12 pisama, 31 list tankog papira, govore o 5 poslova...
... jednom u građevinarstvu, a ostalima u
prodaji povrća na 3 mjesta izvan Buenos Airesa.
Monte Grande, San Justo, Avellaneda.
Šest imena, Anido, Mesias, Olienak, Manfredini, Babastro i Sanchez.
Samo jedna žena, neka Rosa, mislim da mu je to teta.
Ništa više, sve ostalo mogu smatrati beskorisnim.
Molim te.
Ostavi otvoreno, nije ništa privatno. Razgovarala sam s Fortunom.
Objasnila sam mu da si glup i zabljesnula ga
svojim najneodoljivijim osmijehom.
I uvjerila ga da sve zaboravi.
Zbilja to cijenim, doktorice. - Preklinjem te da odsad...
... ne činite više takve stvari.
Možeš ići. - Nešto dvojim, ako ćeš dopustiti.
Kakav je taj neodoljivi osmijeh? Ne vjerujem da ga znam.
A zašto bi? Koristim ga samo kod mojeg momka. Kako i treba biti.
Naravno. Dobro, ne želim te gnjaviti.
Donesi mi slučaj Colotto i ja ću ga zatvoriti.
Predmet je okončan.
Zaruke. Danas se klinci sprdaju sa zarukama.
Tko se više uopće zaručuje?
Taj klinac, kako se zove? - Godoy.
Larreta ga je dovela. - Istina je.
Ali tako sam glupa, nisam izlazila s njima.
Kad je to moglo biti? Nekoliko mjeseci iza Chivicoya?
Tjedan kasnije, savršeno se sjećam.
Tjedan nakon naše svađe, došla si s tim Afonsom, Bog zna odakle.
Spremna objaviti svoje zaruke.
Pogledaj ovdje Sandovala, trudi se ne izgledati pijan.
Sandoval... Jadnik.
Začudno, vidim sebe, ali jedva se prepoznajem, kako netko posve drugi.
Tko si ti bila? Kakva si bila?
Ne znam, tvrda, konzervativna. - Ozbiljna.
Promišljena. - Nepopustljiva.
Mlada... Mlada, Benjamine. Bila sam mlada.
I ti si bio mlad. Vidi, kosa ti je bila posve crna.
A ovdje, gledano postrance, s bucmastim licem.
Bio sam netko drugi.
Sigurna sam da će knjiga biti dobra, ali ne želim biti umiješana.
Ti si možda pri kraju života i želiš gledati unazad.
Ali ja ne mogu.
Moram svaki dan ići na posao, baviti se svime time.
Možda to nije savršena pravda, ali nekakva pravda jest.
Na kraju dana moram se vratiti kući i živjeti sa svojim mužem.
S mojom djecom, koju volim.
Moj život je u uvijek bio pogled naprijed.
Gledanje unatrag nije moja nadležnost.
Proglašavam se nesposobnom.
Kakav slučaj, jednostavno ne želi umrijeti.
Morales.
Kako ste? - Kako ide?
Ja sam, Esposito. - Naravno, kako ste?
Dobro sam, a vi? - Pa, evo me.
Želite sjesti?
Kako stoje stvari? - Ovaj mjesec dolazim utorkom i četvrtkom.
Oprostite? - Na postaju, utorkom i četvrtkom.
Ponedjeljkom i petkom idem u trgovinski centar Once and Sundays.
Kako bilo, mijenjam to svakog mjeseca.
Doći će on ovamo jednoga dana.
Siguran sam, ako živi u području oko prijestolnice, bit će uhvaćen.
Pretpostavljam da nikad niste prestali raditi na njemu.
Ne, ne, naravno da nisam.
Sigurno mislite da sam glup. - Ne.
Ne obraćajte pažnju, zbilja, nemojte. - Ne, molim vas, nije tako.
Najgore je što je vremenom počinjem zaboravljati.
Moram se žestoko truditi da se sjetim cijelog dana, noći i dana.
Onog dana kad ju je ubio, pripravila mi je čaj s limunom.
Čula je kako cijelu noć kašljem. Rekla je da će mi dobro doći.
Sve te glupe uspomene mi se sada vraćaju.
Onda počinju dvojbe.
Ne znam je li čaj bio s limunom ili s medom.
I ne znam je li sjećanje stvarno, ili samo sjećanje na sjećanje.
Oprosti, moram govoriti s tobom.
Izvoli. - Hvala.
Jučer se dogodilo nešto o čemu sam mislio cijelu noć, nisam mogao spavati.
Mislio sam na tebe, znaš ono, kada...
... kada vidiš stvari iz nove perspektive.
Kad vidiš nekoga, pa od toga vidiš vlastiti život na drukčiji način.
Nastavi. - Da.
I rekao sam sebi, moram govoriti s Irenom.
Mogla bi me poslati kvragu. Oprosti... mogla bi se naljutiti, ali...
... moram pokušati.
Ako možeš pričekati, zatvorit ću vrata.
Oprostite. - Sandoval, sad sam zauzeta, kad budem slobodna...
Ali on me pozvao. - Da ja sam ga pozvao, da razgovaramo utroje.
Jučer sam se susreo s Moralesom na postaji. Znaš li što čini?
Moja kristalna kugla se razbila.
Taj tip svaki dan ide na postaje, u nadi da će pronaći ubojicu, doktorice.
Svakog dana, odlazi iz banke i ide na stražu.
Ne znaš razmjere ljubavi tog čovjeka.
To me dira.
Kao da ga je smrt te žene zamrznula, u vremenu, zauvijek.
Moraš vidjeti te oči. One su u stanju čiste ljubavi.
Možeš li zamisliti kako mora izgledati takva ljubav?
Bez razvodnjavanja svakodnevnim životom.
Govori za sebe. Meni se to nije dogodilo.
Mi mislimo da taj tip zaslužuje šansu, doktorice.
I, kakva je moja uloga u tome?
Slučaj je zatvoren. Trebali bismo ga opet otvoriti.
Predlažete mi da uništim službeni dokument, s mojim potpisom...
... i sučevim, na njemu.
Da falsificiram tumačenja kako bi izgledao još otvorenim?
To je izvrsna ideja. Nisam se toga sjetio.
Ne budi seronja.
Sve je u redu, doktore?
Recite mi, jeste li vidjeli neka pisma ondje?
Sandoval? - Mislim da je otišao niz ulicu Talcahuado.
Dakle, sada ne bježiš samo na piće, kradeš i dokaze.
Sada je sve jasno, Benjamine. - Ako Irene želi pročitati dosje...
Dalje ruke, prokletstvo. Jesi li lud? Sjedni.
Znaš zašto ćemo ga uhvatiti, Benjamine?
Jer smo dvojica seronja. Vidi.
12 pisama, 31 papir. Pet poslova. Ne, već sam ti to čitao.
Idemo. - Ne, nisam završio s nizom misli.
Pitao sam se, kako to ne možemo pronaći tog tipa?
Uvijek nestane. Gdje je?
Onda sam počeo razmišljati o tipovima, o svima, ne samo o ovom.
Ne o ovome posebno, nego... - O svim tipovima, da.
Točno... Općenit tip.
Tip može učiniti sve radi promjene, ali jednu stvar ne može promijeniti.
Ni on, ni ti, ni ja, nitko.
Pogledaj me. Jesam li ja mlad tip.
Imam dobar posao, ženu koja me voli.
I, kako sam kažeš, ne prestajem uništavati život na mjestima poput ovog.
Nekoliko puta si me pitao: zašto si ovdje, Pablo? Što to činiš?
Znaš li zašto sam ovdje, Benjamine?
Jer mi je ovo strast.
Volim dolaziti ovamo, opiti se, potući se s nekim tko me zajebava. Volim to.
S tobom je isto, Benjamine.
Ne možeš tu Irenu izbaciti iz glave.
A ona se zbilja trudi vjenčati. Ima vjerojatno više od 37 kataloga...
... vjenčanica na svome radnom stolu.
Slavi zaruke na ogromnoj zabavi, ali ti...
... ti još uvijek očekuješ čudo, Benjamine.
Zašto?
Dođi.
Kako ste, bilježniče? - Kako si ti?
Ovo je moj prijatelj Esposito.
Bilježnik Andretta. Pravi bilježnik, moj savjetnik.
Provjerimo prvo pismo našeg
prijatelja Gomeza, bez obzira na karticu.
"Kunem se da sam s kišom završio gore nego Oleniak..." Molim te.
Juan Carlos Oleniak, započeo je igrati u Racingu 1960.
'61. je otišao u Argentinos Juniors, '63 se vratio u Racing.
U klasiku sa San Lorenzom, gurnuli su ga ravno u jarak, bio je sav mokar.
Ozbiljno, zovemo ga Platon, jer živi za Akademiju.
"Dovest ću te ovamo, mama. Bit ćemo poput
Anida, ali Anida s Mesiasom..." Bilježniče.
Anido i Mesias. Ekipa Racinga prvaka iz 1961.
Blanco, Piani i Corbata. Pisutti... Mansilla, Sosa i Belen.
"Budi mirna, mama, oko ovoga, ja sam poput Manfredinia, ne Babastra."
Pedra Valdemara Manfredinia je kupio Mendoza za 2 pezosa.
Bio je izvrstan igrač za svoje vrijeme.
Babestro, napadač. Igrao je nekoliko mečeva '62 i '63.
Nikad nije zabio.
Kaže: "Ne želim završiti kao Sanchez." Što to znači?
Ne, sigurno govori o golmanu Atahulfu Sanchezu.
Vječna rezerva Great Negria.
Igrao je nekoliko utakmica između '57. i '61.
Bilježniče, što je za tebe klub Racing? - Strast, moj prijatelju.
Čak i kad 9 godina nisu pobijedili? - Ne, strast je strast.
Zar ne vidiš, Benjamine? Taj tip može sve promijeniti: lice, kuću, obitelj...
... djevojku, vjeru, Boga...
... ali nešto ne može promijeniti. Ne može promijeniti svoju strast.
Ovo je prekrasna noć za nogomet... Huracan dočekuje Racing iz Avellanede...
Racing ne stoji dobro u prvenstvu...
Želi osvetu protiv "Balona" parka Patricios...
Ovo je Akademija, Akademija, Akademija.
Ovo je ludilo, besmislica... - Zato jer ne shvaćaš nogomet...
Moraš biti strpljiv, samo to... - Nema šanse...
Mislim, previše je ljudi, nemoguće je.
Ovdje je on, ovdje je. - Gdje?
Reci mi gdje.
Idemo. - U čemu je problem s tobom?
Dolazimo ovamo cijeli mjesec, 4 utakmice.
Jebemti... Gomez!
Dokazi ovamo! Pederu!
Požuri, Benjamine.
Imao sam ga, pobjegao je!
Gdje je Baez? Baez! Došao je trčeći. Nisi ga vidio?
Kako izgleda? - Kako izgleda? Nisi vidio fotografije?
Jesam, ali kakav je? Visok, nizak? - Srednje visine, mršav... Što to činiš?
Ne znam ovo, Benjamine. Šupak pita kako izgleda.
On je trebao biti tamo gore, ne mi. - On ga ne poznaje. Mi da.
"Prokleta životinja!"
Jebemti, kurvin sine, prokleti pederu!!
Izlazi! - Odjebi, kurvin sine!
Izlazi, šupčino, policija je ovdje. - Kakva policija, odjebi.
Žao mi je, kako je? - Čekam Sandovala.
Zašto? - Ja igram dobrog tipa... Rutina...
Starija od pušioničara. Možeš li ga ispitivati bez suca?
Naravno. Moramo ovo završiti prije nego Fortuna doše. Samo će sve zajebati.
Pokušavaš ispitati tipa bez odvetnika ili suca?
Odroez, jesi li vidio Sandovala? - Otiđao je trenutak prije.
Prokletstvo. - Čuj, ionako ne bi bilo pravovjerno.
Za što ćeš ga optužiti? - Što? Misliš da je to dovoljno?
Zuriti u njega na slici?
Zato hoću poraditi na njemu. Da ga slomim. - A ako on nije pravi?
Ne gledaj me tako. Ako on nije taj?
Kako ne bi bio? Ne pokušavaj mi prodavati to doktore.
Idi pronađi Sandovala.
Trebam li uzeti taksi? - Da, ne... Sigurno je u Robertinu.
Ne, nemoj ići, molim te. Ne. - Čekaj, čekaj.
Ali, što to činiš? - Žao mi je... To je on.
Kako znaš? - Ne znam.
Vidiš? - Ne, ne znam kako, ali znam.
Kako?
Gomez, Isidoro Nestor
Broj osobne iskaznice? - 10140925.
Bračno stanje? - Neoženjen.
Adresa? - Mocoreta 2428, Isidoro Casanova.
Kojim vlakom dokazite u prijestolnicu?
... Kojim vlakom putujete u prijestolnicu?
Ne koristim vlak. Dolazim autobusom broj 96.
Što se događa?
Mo... co... re...
Ovaj stroj ne radi.
Nedostaje slovo "a".
Čekajte, čekajte... recite mi što se zbiva, molim.
Molim vas, preklinjem.
Optuženi ste u slučaju Liliane Colotto Morales.
Zbog zločina počinjenog 21. lipnja 1974.
Konkretno, optuženi ste za počinjenje djela. Ja ću vas ispitati.
Imat ćete odvjetnika.
Liliana Colotto, ona mi je poznanica iz Chivicoya.
Što se dogodilo?
Recite mi, Gomez, što mislite, zašto ste ovdje tri dana?
Nemam pojma, išao sam gledati Racing. - Da, znam.
Kad sam vas htio uhvatiti, pobjegli ste.
Što biste vi učinili? S dva tipa divljih faca...
Što se dogodilo Liliani? - Čujte, Gomez, nemojte se igrati.
Znate kao i ja da ste silovali i ubili tu djevojku.
Što? Mislite ozbiljno? Kako bih nešto takvo učinio... njoj?
Prošlo je više od godine dana otkad sam zadnji put bio u Chivocoyu.
Mogu dokazati.
Pošao sam vas pronaći tjedan dana nakon zločina,
ali ste pobjegli, od kuće i s posla.
Otkuda? Niotkud nisam otišao. - Gomez, nemojte se praviti glupi!
Iz ulice Piedras. - To je bilo prije godinu dana. Bilo je preskupo.
A posao? - Našao sam bolji posao.
Kakve vi veze imate s Lilianom? Tu djevojku poznajem iz djetinjstva.
Ne mogu pronaći Sandovala.
Zašto ne počekaš doktora?
Dobro, možda... možda je bolje...
Možda bi bilo bolje ovo promatrati kao da se ništa nije dogodilo.
Čujte, Gomez. Istražni sudac će svakog časa doći. Pričekat ćemo.
Žao mi je što se službeno miješam... doktore. Znam da je to vaš slučaj...
Ali taj momak ne može biti onaj pravi.
Možemo pričati vani, dobro? - Čekajte, čekajte. Samo minutu.
Jeste li ga dobro pogledali? To ne može biti on.
Da vidim autopsiju.
Ta cura, Colotto... evo. 1,70 visoka, 58 kg.
Vidite kako je završila.
Žao mi je, Gomez, ali nije vjerojatno, službeno.
Amazonka i patuljak.
Osim toga, bila je ljepotica. Želim da pogledate to lice.
Takva ljepotica nije svakome dostupna.
Trebaš biti poseban čovjek da dobiješ takvu ženu.
Mislite tako, doktorice? Mislim...
Vrata nisu bila provaljena.
Znači, poznavala je napadača.
Da, ali nemojte mi reći da bi se takva žena sjećala tog malog...
... osim ako nije bila prostitutka i on joj plaćao.
Tko je ta osoba?
Začepi gubicu.
Ne, ta je cura bila časna.
Hmm, u tome se slažem s malim.
Po meni, tip iz banke je zapravo bio rogonja.
Sigurno ima nekakav auto bez krova, kako bi mu mogli rogovi viriti van.
Čemu se smiješ, glupane?
Tip koji je već dao izjavu kao svjedok, onu...
... da je frajer bio visok, širokih pleća...
... čovjek sposoban uspaliti ženu...
A pogledajte ovoga. Sigurno je, kad te vidjela, pomislila...
... opet ovaj šupak, sa svojim glupim pogledom,
koji govori: "volim te", "obožavam te".
Da ili ne?
Izvedite ga van, molim vas... Odlazite...
Uhvatio sam te, kurvin sine.
Svi ste vi ludi.
Čujte, Benjamine... lom desne kosti na lubanji...
... ukazuje na napadača puno veće tjelesne snage.
Pogledajte ovo... Dva komada špageta.
A i dubina ozljega u vagini...
... pokazuje nam da je taj čovjek bio vrlo obdaren.
Naravno, ni nalik ovom kukcu, koji umjesto jaja sigurno ima kikiriki.
Evo ti, pičkice. Sviđa ti se?
Ljubavi... ne pokušavaj mi to prodati. Premalen si. Nedovoljno čovjek za mene.
Nedovoljno... Kurvo!
Znaš kako sam je jebao? Ha? Znaš li to?
Ne diraj je! - Pustite ga.
Dotakni je i ubit ću te. Ubit ću te.
Vi ste Esposito?
Jeste li vi Esposito ili niste Esposito?
Halo? - Halo, ja sam... Jesam li te probudila?
Ne, radio sam, malo pisao. Čudno, budna si u ovaj sat.
Razmišljala sam. - Ma nemoj, zbilja?
Da, ludice, da. O knjizi... Kad je završiš, želim je pročitati.
Ah, naravno, da. Bilo bi mi drago.
Želiš razgovarati, ili što? - Ne, popit ću čaj i poći na spavanje.
Ovoga jutra, predsjednica države Maria Estela Martinez Peron...
Irene, to je bio krojač. Vidi, s ogrtačem, kako smo željele.
Halo...? Morales... kako si?
Da, gledao sam, bez tona...
Što?
Dobro jutro, ja sam doktorica Menendez Hastings iz Prosekture 42.
Došli smo vidjeti gosp. Romana, molim vas.
U ovo vrijeme je na sastanku.
Gospodine! Gospodine! Ne možete onamo!
Što činite ovdje? Jeste li ludi?
Ne, vi ste ludi. - Doktorice.
Moramo govoriti s vama. - Momci, možete li izaći, molim?
Da ste se najavili, mogao sam reći da pripreme malo dobre kave.
Isidoro Gomez, silovatelj i ubojica, zatvoren po odluci suca...
Služba nas je sada izvijestila da je oslobođen po nalogu odozgo.
Istražili smo to i tu smo. Imate li nam što reći?
Da, naravno. Morali biste malo više izlaziti.
Pravda je otok u svijetu. Ali ovo...
Ovo je svijet. A u međuvremenu vi ubijate ptice...
Ovdje smo, borimo se usred džungle. Shvaćate?
Gomez, Gomez... Da. Počeo je surađivati s nama dok je bio u zatvoru.
Donosio je informacije špijunirajući mlade komuniste.
Obavio je izvrstan posao, počinje
nam se sviđati, zašto? U čemu je problem?
Shvaćate li što govorite?
On je ubojica, osuđen. Sam je priznao. - Možda, ali isto tako je i...
... inteligentna, odvažna osoba, sposoban
ući u kuću i obaviti ono što treba.
S tim komunistima posvuda, zbilja me nije briga za njegov privatni život.
Kad bismo radili samo s dobrim ljudima...
On je zatvorenik, osuđen po zapovjedi dr. Fortune...
Mislite da ne znam da ste ga pustili kako
biste mene zajebali? Mislite da sam seronja?
To su dva pitanja? Na koje želite da prvo odgovorim?
Je li to istina? - Doktorice...
Da vidimo, molim. Ne miješajte se u ovo. Što želite učiniti?
Postaviti zahtjev? Nemoje se uvrijediti, ali niste u stanju ništa učiniti.
Možete se samo vratiti u svoj ured, šutjeti i učiti.
O novoj Argentini se ne uči na Harvardu.
A ti, zašto si došao s doktoricom? Misliš da te ona može zaštititi?
Zašto je ne pustiš na miru. Ona s tobom nema ništa.
Ona je pravnica, a ti stručnjak za trgovinu. Ona je mlada, ti star.
Ona je bogata, ti siromašan.
Ona je Menendez Hasting, a ti Esposito koji ništa ne znači.
Ona je nedodirljiva, a ti nisi.
Pusti je da se vrati u svoj svijet. Ne budi zločest.
A ako imaš problema sa mnom, dođi sam, pa ćemo to riješiti.
Idemo, Irene.
Vas dvoje imate nešto zajedničko.
Oboje ne možete učiniti baš ništa.
Rekli ste mi, doživotni zatvor. - Da, jesam.
Trebao je ostati do smrti u zatvoru.
Što se dogodilo?
Što reći? Ti ljudi guraju pravdu sebi u guzicu.
Tamo gdje je sada, ne možemo mu se ni približiti.
A i kad bismo mogli... što onda?
Što bismo postigli ako ga četiri puta ustrijelimo?
Ja bih otišao do smrti u zatvor, a Gomez bi
bio slobodan od svega i prije nego bi dotaknuo pod.
I ja bih trunuo u zatvoru, zavideći mu.
Ne, za mene bi doživotni zatvor bio u redu.
Istina je da bih vam volio pomoći, ali ne znam kako.
Tko zna... Možda u neko drugo vrijeme.
Molim vas, dozvolite da platim. - Ne, ne.
To je samo kava.
Doista vam želim zahvaliti, Benjamine, za sve što ste učinili.
Bez vas, nikad ne bih došao ovako daleko...
Dugujem vam.
Doktore Esposito. Traže vas, zbog...
Ja nisam doktor, koliko to puta moram reći?
Ako me budete zvali doktor pred sucem, izgledat ću poput idiota.
Što se dogodilo sa spisom? Završili ste ga?
Upravo to činim. - Ne, ne činite. Ovdje ste. Trebali biste biti tamo...
Koliko će proći dok ne počneš govoriti sa mnom?
Govorim s tobom svaki dan.
Ja nisam nedodirljiva, nisam s drugog svijeta.
Želio bih da nisi, ali tako je. Irene, zaboravimo to.
Zaboravimo što?
Udat ćeš se za inženjera Zapiolu Urtubeya Martineza...
Nisi valjda ljubomoran?
Ne, Bože. Želim ti sreću i dug život.
U čemu je tvoj problem? Hajde, ispljuni to?
Irene... molim te.
Što ti gledaš? Odlazi.
Gdje ćemo se naći?
Zašto?
Tako da možemo razmotriti sve tvoje primjedbe
na moj život, brak, i sve ostalo u krevetu.
Možemo podijeliti kavu na odlasku.
Kada?
U 8:30. Gdje?
U Besmrtnicima. - U Richmondu.
Žao mi je, ne mogu smisliti sofisticiranije mjesto.
Ne, Benjamine, negdje dalje odavde.
Što to tamo činiš, zašto nas gledaš?
Oprostite, imate poziv iz bara Mala Yunta.
Pablo Sandovale... ti veliki kurvin sine!
Operi guzicu... pederu!
Ne, ne, Benjamine. Rekao sam im da ne želim da te zovu.
Rekao sam im... Ne gnjavite mi prijatelja. To je naša stvar.
Kakav si ti to čovjek? Jebeni pijanac.
To je nacist, fašist... nacist.
Pozorniče, ja sam iz Prosekture 42. Ja ću se pobrinuti za njega.
Hajde, hajde. - Trebao bi u zatvor.
Jebivjetri, znat ćete što pravda doista znači...
Jakna, moja jakna. - Imaš je na sebi.
Kad ti se žena vraća kući?
U osam. - Čudno, ne podiže slušalicu.
Usta... suha su mi... Imaš li nešto... za...
Ne odgovara, Che. Pusti to.
Neće odgovoriti. - Zašto?
Zato jer telefon ne radi. - Zašto ne? Pusti to.
Rekao sam ti tisuću puta, Benjamine. Želio sam se požaliti.
A ti si me poslao kvragu.
To je bilo prije šest mjeseci. - Telefon ne radi godinu dana.
Jebivjetri ga nikad nisu popravili. - Kakva zbrka. Možeš danas ostati ovdje.
Ostavi to. Ne diraj.
Kad bi me ikad nazvao, znao bi to. - Prestani to dirati, što tražiš?
Želio sam uložiti prigovor.
Pogledaj me... Imaš žensku?
Ne, ne... kakvu žensku? - Imaš žensku.
Idem... Ne želim da kažeš: Sandoval me zajebao.
Prokletstvo, koliko to sofa imaš ovdje.
Hajde, smiri se, hajde. - Jebem ti, udario sam se.
Zato se trebaš odmoriti ovdje, dok se ne otrijezniš.
Koliko je sati? - Sat je u spavaonici.
Kakvoj spavaonici? Ti si u mojoj kući.
Da, smireni smo, dobro nam je.
Idem tvojoj kući, uvjeriti ti ženu da te ne ubije. Odmah se vraćam.
Nazovi je telefonom.
Zar mi nisi rekao da ne radi?
Moj ne radi, ali možeš upotrijebiti svoj.
Ostani ovdje, smiri se i nemoj ništa dirati.
Čekaj me, odmah se vraćam.
Ugasi svjetlo. - Da.
Uhvatit ćemo tog kurvinog sina.
Radili smo cijeli dan. - Ostavi, dosta je.
Daj mi priliku da objasnim. - Dobro, ali ovo ti je posljednja.
Istina je da si se i ti mogao sjetiti.
Pokaži malo strpljenja, treba mu pomoć.
Zbilja? - Znam, htio sam reći...
Ako mu pomognemo, pomoći ćemo svima nama.
Ne želiš da te gnjavi. - Ne govori mi to.
Što je ovo?
Što se dogodilo? - Čekaj, čekaj.
Što se dogodilo? - Ne znam.
Ne plaši me. - Čekaj čas.
Što, što se dogodilo?
Ovo je ludo, ludo. - Ludo je što mogu pronaći toga.
Ti? Ti ga pratiš? - Rekla sam ocu, on zna.
Taj tip radi za Romana, a Romano se ne bi petljao sa mnom.
Ali Jujuy? - Moji su rođaci tamo moćni.
Tamo se neće usuditi taknuti te, ne brini.
Ali, što ću činiti u Jujuyu?
Isto što i ovdje, potpise, pečate, sve ti je pripremljeno.
Ne, ne, Irene. Ne mogu, ne mogu.
Ovdje mi je život. Imam oca, imam...
Imam sve.
Što ćemo činiti? Ovdje...
Mi...
Mislim, ti i ja.
Ne možemo ništa.
Ovo je radna verzija.
Napisat ću još.
Kuća ti je baš onakva kako sam je zamišljala.
Zbilja? Kako to? - A kako misliš?
Baš onakva, baš onakva kako sam zamišljala.
Tako je. Ali ja sam mislio da će tvoja kuća biti drukčija.
Poznaješ moju kuću? - Ne, mislim, drukčija od ove.
Čega se bojiš, Benjamine?
Ovdje je komad papira na kojem piše "bojim se". Čega se bojiš?
Ne, ne, to je bila samo vježba za buđenje mašte. Ne obaziri se na to.
Dobro, dakle... reci mi.
Pa, to je knjiga, točno?
Knjiga ne mora biti istinita.
Čak niti realna. - Da.
Ne, ne. Što nije realno?
Benjamine, taj dio kad... tip odlazi u Jujuy.
Tip plače u očaju...
... a ona trči peronom kao da gubi ljubav svoga života.
Dodiruju se rukama kroz staklo kao da su jedno.
Ona plače, kao da zna da joj je sudbina patiti u lažnoj ljubavi...
Zamalo pada na tračnice, jer nikad se nije usudila pokazati ljubav.
Da. Bilo je tako, zar ne?
Ako je bilo...
Zašto me nisi poveo sobom?
Ludice.
I, kako se priča nastavlja?
Ne znam, ako želiš, mogu napisati da je tip...
... brojio guanake u pustinji, godinama...
Kad sam se vratio, otkrio sam da si tužiteljica.
Udata, s dvoje djece. Želiš da to napišem?
Da, ili da se on vratio oženjen lijepom curom iz Jujuya.
Aristokratkinjom. - Bila je čudesna djevojka.
Nije njena krivnja što je nisam mogao voljeti.
Kakav odvratan kraj, ta knjiga. - Jeben kraj.
Ne želim opet sve ostaviti. Kako mogu?
Kako je moguće da ništa ne činim?
Pitam se to 24 godine, i 24 godine sam mislio...
... pusti, bio je to drugi život, prestani, ne pitaj, ne misli na to.
Nije to bio drugi život. Bio je ovaj.
I jest ovaj.
Sada želim shvatiti kako to uspijevamo, živjeti praznim životom?
Kako živimo život ispunjen ništavilom.
Kako to uspijevamo?
Ne, to je nemoguće. Gubitak vremena.
To jednostavno učiniš.
Promijeniš adresu? Na istoj sam adresi otkad...
... sam plesao pata patu... Oprostite.
Gomez Isidoro, Espora 691, Chivilcoy.
Baš kao što sam rekao. Kuća njegove majke.
Čujte, gospodine. Za promjenu adrese
treba zahtjev, svidjelo vam se to ili ne.
Shvaćate? - Da, sada shvaćam.
Morales Ricardo... imamo ih četiri. Recite mi vi, doktorice.
Potražimo po broju iskaznice. Koji je tvoj broj?
3 milijuna, tvoj? - 200 milijuna, nije te briga.
Imamo jednog s 5 i drugog sa 6. Evo, Morales Rocardo Agustin.
Promijenio je adresu 1975.
Zapiši to... pata pata.
Koga tražite?
Morales.
Kako si? Sjećaš me se?
Esposito, iz prosekture. Prije otprilike 25 godina.
Kakvo iznenađenje. - Baš jest, zar ne?
Kako ste? - Kako ste vi?
Prošlo je toliko vremena.
Kakvo veliko iznenađenje. - Da.
Hajde, uđite.
Mogu li vam donijeti kavu? - Kavu, naravno. Ovdje ne pijete mate?
Ovdje? Po cijeli dan sam u banci.
Ah... Još ste u banci. Popit ću jednu kavu.
Odmah ste došli ovamo. - Pa, da.
Želio sam početi ispočetka. Ostaviti sve u prošlosti.
Kod Nacionalne banke je dobro to...
... što posvuda ima ispostave. Uvijek ima neka koju nitko ne želi.
I tako, evo me ovdje. Čak sam i promaknut, znate?
Sjećate se Liliane?
Da, naravno.
A vi, kako vama ide?
Ja, evo me.
Mislim, sami ste? Jeste li oženjeni?
Ne... Zapravo ne. Mislim da je to za mene...
... u ovoj životnoj dobi gotova stvar.
Ne... Pokušavao sam, ali znate... komplicirano je.
Ja sam se oženio. - Ma nemojte.
Da, na neko vrijeme. Ali nije funkcioniralo.
Ne znam, možda sam ja kriv.
Komplicirano je. - Komplicirano je.
Pogledaj sav tak posao. Ne mogu vjerovati.
Želim postati veliki pisac.
Da, ali morate još poraditi na tome. Izgleda poput memoranduma.
Ludo je. - Zato jer sam se uvijek toga sjećao.
To je loše. Zbilja ste to trebali zaboraviti.
Došli ste ovamo zbog Gomeza, točno?
Zašto zbog Gomeza?
Ako je bio na slobodi, mogao vas je potražiti.
Ne, ne bojim se Gomeza.
Možda je i umro. - Da, možda.
I mene su potražili. - Da, znam.
Kako znate? - Upravo sam pročitao, pronašli su vam prijatelja.
Sandoval, jadničak. Sjećate ga se, zar ne?
Ne, ne. - Moj kolega, iz prosekture.
Došli su po mene i nisu me našli. On je platio.
Kurvini sinovi!
Gomeza nikad nisu pronašli, točno? - Valjda.
Ti tipovi se uvijek izvuku.
Znate, želim vas nešto pitati. Jer, ne znam...
... kako ste naučili živjeti bez nje?
Prošlo je 25 godina, Esposito.
Bio sam siguran da nećete moći. - Prošlo je 25 godina, Esposito.
S tim tipom na slobodi, kako ste uspjeli?- Prošlo je 25 godina.
Zaboravite to.
Da nije mene, ne biste bili ovdje.
Sjećate se toga? Dugujete mi to.
Ne znam što hoćete, ne znam o čemu govorite.
Rekli ste da niste ništa učinili s tim tipom na slobodi?
Točno, nisam mogao ništa. - Ne?
Godinu dana ste ga tražili i onda ništa?
Točno, proganjao sam ga godinu dana,
a onda su ga se oni dočepali i oslobodili ga.
Što mogu učiniti? - I to je to? Gotovo je?
Ostatak života provodite sa žigovima? - Vidi tko govori.
Vi ste bolji od mene. - Što je vas briga?
To je moj život, ne vaš. - Ne, Morales... To je i moj život.
Takvu ljubav prema jednoj ženi nikad nisam vidio...
Kod nikoga. Nikoga.
Nikad.
Odlazite iz moje kuće.
Odmah, molim vas.
To je moj život, ne vaš.
Oprostite mi, ja...
To su misli jednog starca.
Možda zato...
... jer cijelo vrijeme mislim o tome.
Idite kući, ako želite misliti o tome cijelo vrijeme.
Sandovala nije ubio Gomez.
Kako?
Gomez nas je oboje poznavao. Čekao bi mene.
Još nešto... U mojoj kući je bilo par mojih slika.
Kad su ubili Pabla, Sandovala...
... slike su bile prevrnute.
Sve ostalo je bilo netaknuto. Nisu ništa dirali.
Mislio sam... mislim...
Je li to Esposito?
Zar ne čuješ, šupčino? Jesi li ti Esposito?
Što se dogodilo? - Što to činiš?
Odgovori mi.
Što činiš? Kamo ideš?
- Ovamo.
Što ćeš učiniti?
Stavit ću neku glazbu.
Pustit ćeš glazbu? Čuj...
Jesi li ti Esposito ili nisi Esposito?
Jesam.
Toliko me stid da ne mogu niti poći na groblje i odnijeti cvijeće.
Ili možda nije bilo tako.
Možda je zaspao, a oni su ga ubili tek tako, ne znajući.
A slike su pale same od sebe, slučajno, zbog nekog pokreta.
Ne znam.
Mislim, i mislim, i ne znam što misliti.
Dobro izaberite.
Sve što nam je ostalo su uspomene.
Onda barem sačuvajmo neke lijepe.
Ali postoji nešto što nikad neću zaboraviti.
Posljednje što mi je rekao one noći kad su ga ubili.
Ne brini, Benjamine, uhvatit ćemo tog kurvinog sina.
I hoću.
Ako je još živ, hoću.
Čekajte.
Uđite, sjednite.
Ne tražite više.
Nisam mogao ići u ministarstvo. Znao sam da je tamo nedodirljiv.
Ali znao sam da će, prije ili kasnije, doći... potražiti vas.
Riješio sam se tijela i sad je jasno da nikome nije previše nedostajao.
Je li vrijedilo truda?
Više ne mislim o tome. Ne mislim o tome.
Koga briga? Moja je žena mrtva.
Vaš prijatelj je mrtav. Gomez je mrtav. Svi su oni mrtvi.
Ne mislite više o tome. Počet ćete s onim...
... da sam... da nisam... Imat ćete tisuću prošlosti i ništa od budućnosti.
Ne mislite više o tome. Vjerujte mi.
Imat ćete samo uspomene.
Bio sam vam dužnik, točno?
Sada smo to poravnali.
Ne mislite više o tome.
Toliko sam puta mislio o tome.
Što mogu postići ako ga ustrijelim četiri puta.
To je moj život, ne vaš.
Idite kući ako želite misliti na to.
Uhvatit ćemo ga.
Već 25 godina pitam sebe o tome.
Nije to bio drugi život, bio je ovaj.
Tip može učiniti sve da se promijeni.
Što mogu postići ako ga ustrijelim četiri puta.
Ali jedno ne može promijeniti, ni on, ni ti, ja, nitko, Benjamine.
Kako je moguće živjeti isprazan život?
Kako se može nastaviti živjeti život ispunjen ništavilom?
Kako to možemo?
- Znaš kako sam je jebao? - Kakva odmazda?
Kao da će ga ta mrtva žena zamrznuti tamo, zauvijek.
Moja je žena mrtva, vaš prijatelj je mrtav,
Gomez je mrtav, svi oni su mrtvi.
Samo bi mu dali injekciju i on bi samo zaspao.
- Nitko, Benjamine. - Ne, želim da dugo poživi.
Tako da bude svjestan kako će mu te godine biti ispunjene ništavilom.
- Kako uspijevate početi ispočetka? - Prošlo je 25 godina.
Molim vas.
Zamolite ga, zamolite ga.
Barem razgovarajte sa mnom.
Molim vas.
Rekli ste, doživotna kazna.
Bojim se.
Volim te.
Je li doktorica tu? - Da, u uredu je.
Još si živ.
Moram razgovarati s tobom.
Želite li kavu? - Odlazi, mali.
Bit će komplicirano.
Nije me briga.
Zatvori vrata.
Prijevod s engleskog: Stalke® 2010.